Jag heter Irwin Fletcher. jag är undersökande reporter för en tidning i LA.
Du har kanske läst nåt av mig under namnet "Jane Doe".
I alla fall bättre än "Irwin".
I tre veckor har jag hängt på stranden
och försökt se ut som en hygglig småknarkare.
jag verkar inte påtänd. För tydligt.
Uppför dig som om du struntar i allt och du passar in.
Affärerna tar sig verkligen, va?
- Vi har fortfarande stängt. - Är det en colombiansk helgdag?
- Så vad tror du, Sam? - Ingen aning.
- Ingen aning alls? - Någon aning.
- Ungefär när? - Det kommer när det kommer.
Jag har lite rödingar.
Du menar väl inte kommunister, Sam?
- Är allt ett skämt för dig, Fletch? - Allt, Sam.
- Tjena, Gummy. - Tjena, Fletch. Tjena, Sam.
- Hur är ögat? - Antar det är OK. Det var snutarna.
De klår alltid upp mig.
- Han vet inte. - Skitstövel.
- Det är vad han sa. - Han vet inte?
Varför vet han inte?
Jag vet inte. Han vet bara inte.
Skitstövel.
- Jag undrar hur han får tag på det. - Jag har ingen aning.
Fete Sam lämnar aldrig stranden. Aldrig.
Han sitter där och har inget knark. Sen reser han sig bara och har knark.
Så var kommer det från? Genom sanden?
Det är högst osannolikt, Crease.
Jag borde sova lite.
- Hur gammal är du? - 19.
Du tar inte vara på dig själv så värst bra.
Som du säkert gissat har det varit stor droghandel på stranden.
jag menar inte hostmedicin och piller. jag menar tunga saker,
och mycket av det.
jag har försökt ta reda på vem som ligger bakom. Det är inte lätt.
jag duschar inte mycket.
Ursäkta mig. Jag vill diskutera något med dig.
- Vad då? - Det kan vi inte prata om här.
- Varför inte? - Därför att vi inte kan.
Är du på skattjakt eller glömde jag betala middagen? Jag betalar gärna.
- Följ med mig hem. - Nej. Du har raggat fel, kompis.
Jag ger dig 1000 dollar i kontanter.
Va?
Bara för att komma hem till mig och lyssna på förslaget.
Om du förkastar förslaget kan du behålla de 1000.
Och inte säga ett knyst.
Är detta ett förslag där jag klär ut mig till Little Bo Peep?
- lnget sexuellt, jag lovar. - Ja, jag lovar.
1000 bara för att lyssna? Jag vet inte hur du kan säga nej, Mr...?
Nugent. Ted Nugent.
Alan Stanwyk.
Alan. Trevligt.
För en extra tusenlapp, kan du få bjuda mig på middag.
- Vilket sammanträffande. - Vad då?
Det var så nära att jag köpte detta ställe.
Men Hopalong Cassidy begick självmord här.
- Vem? - Hopalong Cassidy.
Pil och båge. Mycket konstigt.
Va, är du hög nu?
Säg inte så, ditt arsle. Jag arbetar inte för dig än.
Tacos!
Jaså, du har byggt om garaget.
Måste ha kostat en hacka.
Det är en bra idé. Jag borde rama in mitt.
Kommer påven förbi lite senare?
- Här är mitt förslag. - Jag är idel öra.
Jag vill att du mördar mig.
Här. På torsdag.
Jag vill att du skjuter ihjäl mig.
Och jag ber dig göra mig denna tjänst
därför att jag redan går en mycket lång, plågsam och säker död till mötes.
Du förstår, jag har benmärgscancer.
Jag vet inte om du vet något om benmärgscancer, Mr Nugent.
Det är den värsta typen man kan få.
Den äter upp en, bit för bit.
- Du ser inte sjuk ut, Mr Stanwyk. - Jag känner mig inte sjuk. Inte än.
De säger att det kommer att bli illa om en månad. Efter det...
Jag vill helst inte vara här för det.
- Varför inte självmord? - Jag har tänkt på det.
Men mitt företag tog ut en livförsäkring på mig.
Självmord skulle upphäva försäkringen. Men mord gör inte det.
Varför jag?
Du är en dagdrivare, en... förlåt uttrycket, en knarkare.
Ingen skulle märka om du bara försvann.
Du förstår, jag har spanat på dig i ett par veckor.
- Kanske jag bara är på semester. - Inte med det gäng du rör dig med.
Nej, jag har sett dig och jag har tänkt.
Det är en ganska fin plan. Jag har planerat din flykt också.
Toppen.
Har du nånsin tänkt att jag kanske inte vill mörda dig, Stanwyk?
Jag har 50 000 som säger att du gör det.
50 000 och en garanti för att du inte åker fast.
Jag är fortfarande kvar.
Jag vill ha det gjort torsdag kväll vid åttatiden. Min fru är borta
och personalen har ledigt. Här kommer att vara öppet...
- Är det inte normalt låst? - Ibland. Personalen glömmer ofta.
- Samma problem hemma hos mig. - Jag kommer att vänta på dig här.
Kassaskåpet kommer att vara öppet.
Det kommer att finnas 50 000 dollar där.
Du kommer att ha gummihandskar. Har du sådana?
Jag hyr dem. Jag leasar med köprätt.
OK, i denna låda...
- En .357 Magnum. - Min .357.
Använd den, ingen kan spåra den till dig. Rummet kommer att vara något tillstökat.
Du vill det ska se ut som ett inbrott?
Du kommer in och upptäcker mig, jag stjäl dina saker,
vi fajtas och pistolen blir fri och jag skjuter dig rakt mellan ögonen.
Exakt.
- Är du bra på att skjuta? - Ja, inte så illa.
Träffa rätt med första skottet om du kan.
- Har du ett pass? - Jag kan nog hitta ett.
Bra. Efter att du dödat mig, ta Jaguaren.
Nycklarna kommer att ligga i handskfacket.
- Ta den vart då? - LAX. Gå till Pan Am.
- De kommer att ha en biljett åt dig. - Vart ska jag?
Rio. Flyget går 11 på kvällen.
- Serverar de middag? - Och film och gratis drinkar.
Jag rekommenderar att du stannar där i minst ett år.
Och?
Och.
- Du har definitivt tänkt igenom det. - Jag lämnar inte mycket till slumpen.
Den lämnas öppen?
Tänk bara på handskarna, passet och siktet.
- Jag tar hand om resten. - Pistolen, pengarna, biljetterna,
- och döendet. - Just det.
- Verkar som du fick den tuffa biten. - Vad säger du?
Du kommer att göra mig och min familj en stor tjänst.
Kommer du att döda mig?
Visst.
REDAKTION
Hallå! Kul att se dig.
Hallå, Slouch. Hur mår du?
- Larry? Får jag låna dig en minut? - Lämna inte tillbaka mig.
- Magic idag, va? - Kareem är i tvätten. Gör mig en tjänst.
- Fletch! - Hörde du något?
Kolla upp en viss Alan Stanwyk i Beverly Hills.
- Nu, med en gång. - Jag antar artikeln är klar.
- W-y-k. Jag kommer strax. - Säg att jag har rätt.
Du har rätt, men du är mycket glåmig. Ska du spy?
- Jag vill ha ett svar. Den är klar, va? - Nästan.
"Nästan" är inte ett svar. "Ja, den är klar" är ett svar.
Och ett jävla bra svar om jag får säga det själv.
- lrwin, dags för riktig journalism. - Säg inte "lrwin".
- Avsluta den jävla artikeln. - Frank, det ska jag. Jag lovar.
- Något annat dök upp, OK? - Det är inte OK.
Du har en deadline imorgon. Såg du annonsen?
Jag läser inte tidningen. Vad är oddset på matchen ikväll?
- Sex mot ett för Lakers. - Se här.
"Droger på stränderna stadens skamfläck." Det är mycket bra.
Försök förstå detta. Man kan inte köra annonsen och sen inte köra artikeln.
Kan man inte? Varför inte det?
Det var som fan. Verkligen?
Frank, jag skojar. Du ska få en artikel du kan vara stolt över.
- Vet du källan? - Praktiskt taget.
Är det Fete Sam? Du sa du hade bilder på honom.
- Jag har bilder på när han langar. - Då kör vi dem.
Kan inte göra det, Frank. Fete Sam är inte artikeln.
- Det finns en källa bakom honom. - Vem?
- Där är vi inne i ett grått område. - OK. Hur grått?
Träkol.
Kan jag hjälpa dig med det?
OK, lite lättare. Kan du gå högre?
Det är bra. Mer till höger. Högre upp.
Perfekt. Hårt och fint.
OK. Det är bra. Tack. Perfekt.
- Allt är färskt. - Låt mig se det.
"Alan Stanwyk, pilot, från Provo, Utah."
"Tidigare testpilot, medlem av Jaycees."
Ska vi gå vidare?
Gifte in sig i Boyd Aviation. Han är inte dum. Stora pengar.
"Mr Stanwyks föräldrar Marvin och Velma, från Provo, kunde inte närvara."
Det är tre namn jag gillar, Marvin, Velma och Provo.
Stanna där. Bra.
Cancer. "Cancervälgörenhet."
"lnvärtesspecialist Dr Joseph Dolan..."
"Med invärtesspecialist Dr Joseph Dolan." Det är nog hans läkare.
- Går att ta reda på. - Ja, det går det.
Så, var känner du Alan från?
Vi spelar tennis på klubben.
- Jaså? Kaliforniens tennisklubb? - Just det.
Det är min klubb också.
Jag har inte sett dig där.
Har inte spelat på ett tag på grund av smärtan i njurarna.
Ja, jo. Hur länge har du haft smärtorna, Mr Barber?
Nej, det är "Babar".
- Två B? - Ett B. B-a-b-a-r.
- Det är två. - Ja, men inte ihop.
Jag trodde det var det du menade.
Arnold Babar.
Finns det inte en barnbok om en elefant som heter Babar?
- Jag vet inte. Jag har inga. - Inga barn?
Nej, elefantböcker.
Gapa stort.
Säg "Ah".
Jo, det är ett underligt namn.
Jag har inte sett det på klubbens medlemslista.
Jo, jag inte formellt medlem. Jag är inbjuden av min moster.
- Din moster? - Just det. Mrs Smith.
- Joan eller Margaret? - Just det.
Ja, men vem?
Margaret.
- Lustig gammal skata. - Ja, verkligen.
- Jag kan berätta mycket. - Helt säkert.
Vet du vad, det är synd det där om Ed.
Ja, det var det. Ja, verkligen synd.
Att gå bort så där helt plötsligt.
Han låg för döden i flera år.
Visst, men slutet var mycket plötsligt.
Han låg på intensiven i åtta veckor.
Ja, men jag menar slutet, när han dog. Det kom mycket plötsligt.
Vet du vad, Alan och jag pratade nyss om att dö.
Han sa att Boyd Aviation tecknade en stor livförsäkring på honom.
Man måste säkert vara i perfekt form för att få en sån livförsäkring.
Ner med byxorna och böj dig framåt, Mr Babar.
Åh, nej, verkligen, vi behöver inte det. Vi vill inte göra det.
Mina njurar känns redan bättre.
Kanske därför att jag inte gör plastik.
Om jag gjorde sit-ups skulle jag säkert må 100 procent bät...
Tack, doktorn. Har du suttit inne?
- Andas lugnt. - Andas lugnt.
Det förvånade mig att Alan fick livförsäkringen.
- Jag vet det finns cancer i familjen. - Gör det?
Ja. Faktum är...
- Använder du hela handen, doktorn? - Lugna dig.
Ja, jag såg Alan häromdagen. Han såg lite glåmig ut.
Han verkar gå ner i vikt. Är han verkligen OK?
Jag kan inte diskutera en annan patient. Du vet det.
- Jag hittar inget fel på dig. - Och du har definitivt letat ordentligt.
Mitt på dagen. jag ville tillbaka till min drogartikel.
Men eftersom Dr Geléfinger inte sa något,
behövde jag ta reda på mer om Stanwyks hälsa.
INFORMATION
- Kan jag hjälpa dig, Dr...? - Det är jag, Dr Rosenpenis.
- Jag kom för Alan Stanwyks journal. - Dr vem?
- Dr Rosenrosen, jag kom... - Kan du säga namnet igen?
- Dr Rosen. Jag kom för journalen. - Dr vem?
- Dr Rosen. Var finns journalerna? - Bredvid patologin.
Kan du ta hand om dessa? Jag kom för Alan Stanwyks journal.
- Var i helvete är journalrummet? - Bredvid patologin, på B-1.
- Jag hörde inte. Vad då? - B-1.
- Kan du bara sortera dessa? Var? - B-1.
- B-1. Tack. - Du kan ta hissen.
Tack så mycket.
Du. Kan du hjälpa mig lite här, doktorn?
- Jag? - Kom igen.
Ja.
- Har du sett en så stor mjälte? - Nej. Inte sen frukost.
Här. Håll denna.
Jag är inte klar. Jag har inte steriliserat händerna.
Den här killen kan inte bli sjukare.
Jag tar den.
Jag känner mig inte bra.
Kors! Man vänjer sig aldrig vid lukten, va?
Åh, doktorn, är du OK?
- Var är jag? - Journalrummet.
- Journalrummet? Jag är OK. - Vill du ha något?
Ja. Har du Beatles White Album?
Glöm det. Ge mig ett glas varmt fett. Och Alfredo Garcias huvud.
Dr Holmes gick för att hämta luktsalt. Han blev förvånad över att du svimmade.
Han blev förvånad. Jag trodde den kroppen var min döde bror.
Det gör inget, men den mjälten såg likadan ut.
Jag mår bra nu.
Syster, jag hyperventilerar. Kan du hämta en papperspåse?
- Ska ske. - Tack.
ARBETE: BOYD AVIATION, 13432 AIRPORT WAY, JOURNAL 1551
- Varsågod, doktorn. - Tack så mycket.
- Kan jag hjälpa dig med något? - Nej. Jo, det kan du faktiskt.
Min...
En av mina kollegor gjorde nyligen biopsi på den här patienten
och sa att han hade melanom, karcinom eller något slags nom.
Det finns inget om det här.
Om han hade det skulle det definitivt finnas här.
Vänta. Här. Kirurgiskt borttagande av två hudfläckar. Vävnaden var godartad.
Godartad? Ingen cancer? Det är allt?
Det är allt.
Detta var för en månad sen.
Med andra ord, Alan Stanwyk har inte cancer.
Tydligen inte.
Han kommer att bli så lättad.
- Tack så mycket. - För all del.
Ha en trevlig dag.
- Jag är inte klar än. - Förlåt, Mr Underhill.
- Ser det ut som om jag är klar? - Tydligen inte.
- Nu är jag klar. - Som du säger, Mr Underhill.
Jag antar du väntar dig lite dricks, va?
Kanske nästa gång.
- Gail Stanwyk? - Ja.
Har inte sett dig sen bröllopet. Du ser jättefin ut.
Det är mycket snällt sagt.
Du, jag måste ha varit ganska tankad på ditt bröllop.
Jag har ingen aning om vem du är.
- Inte mitt bröllop. Ditt bröllop. - Mitt bröllop. Tack gode Gud.
Nej, det hjälpte mig inte. Är du en av Alans vänner?
Ja, vi flög ihop. Jag är John.
John.
"ihop."
Nej. John vad då?
- John Coxtoltoy. - Det är ett fint namn.
- Skotsk-rumänskt. - Underlig kombination.
Ja, det var mina föräldrar också.
Kan jag öva lite till? Jag måste träna på mina markslag.
Javisst. Fortsätt bara.
Ursäkta mig, señor. Är du medlem av klubben?
- Nej. Jag är här med Underhills. - De har gått, señor.
De kommer tillbaka. Han skulle på urinundersökning.
Vill du ha en drink medan du väntar? Jag sätter det på Underhills konto.
Ja, mycket bra. En Bloody Mary och en biffmacka,
- och en biffmacka, tack. - Mycket bra, señor.
- Så hur mår Alan? - Vad frågar du mig för?
Han är så upptagen att jag knappt ser honom. Han har fullt upp.
- Med vad? - Jag vet inte. Personliga saker.
Titta, jag träffade en.
Inte illa. Att kunna lobba är viktigt.
Ursäkta, sir.
Låt mig visa dig några saker.
Här. Stå här en stund. Titta nu. När bollen kommer,
- vänd dig mot bollen så här, OK? - Ja.
Och vrid sen kroppen och möt bollen så här.
Slå. Möt bollen med vänsterfoten, så här.
OK? Kom igen. Försök.
- OK. Gör dig beredd. - Ja.
Och bollen kommer nu. Och du vrider dig. Beredd?
- Hur många hällde du i? - Många, trodde jag...
OK, det var allt. De är slut. Fint. Mycket bättre.
Du, jag måste ha en dålig dag. Jag spelar vanligtvis bra.
Jag har den effekten på många kvinnor.
Det har du säkert.
Jag frågade om Alan för att jag sprang på honom i morse och...
- Vet du vad jag inte förstår? - Han är i Utah.
Jag förstår inte vad jag gjorde i Utah i morse.
Jag är mycket smickrad, men jag är också mycket gift.
Du försöker stöta på mig, eller hur?
Hur gissade du det?
Jag är en knöl. Jag vet inte vad som tog åt mig.
Om jag fick en slant för alla av Alans vänner som försökt stöta på mig,
- då skulle jag vara en rik kvinna. - Du är en rik kvinna.
Ser du vad jag menar?
Jag trodde vicepresidenten visste jag öppnade dörren,
men säkerhetstjänsten, de... Smack! Och allt detta blod...
- Washington. - Socker, Mr Poon?
Nej, aldrig, aldrig. Tack.
OK. Låt mig upprepa att detta inte är en formell undersökning.
Om Stanwyk inte är inblandad i några oegentligheter...
Alan Stanwyk är inte inblandad i några oegentligheter.
Jag vet inte hur SEC kan komma med en sådan anklagelse.
Du vet det och jag vet det, men någon försöker få en befordran.
Det är säkert den där pederasten Hanrahan.
Om jag åker tillbaka tomhänt, blir du och din svärson syndabockarna.
Otroligt. Detta är otroligt.
De undrar till och med vad han gör i Utah.
Utah? Herre Jesus och alla hans vänner.
Först av allt, Alan Stanwyk äger inte en enda aktie.
De 3 miljonerna för ranchen i Provo betalades helt av min dotter
som omvandlade lite av sina personliga tillgångar, inte företagets tillgångar.
Så, om någon av er i huvudstan vill göra något av det, för all del.
Annars kan du be din kommission att försvinna ur min åsyn.
Gode Gud, jag beundrar dig.
Då är detta fall så gott som avslutat.
Titta här. Det har till och med slutat blöda.
- Har du sett på maken? - För all del.
- Tack så mycket och ha en bra dag. - Förresten...
- Ja? - Vilken sorts namn är Poon?
Comancheindian. Hejdå.
Frieda tappade bort numret till Alans fastighetsmäklare i Provo.
- Kan du ge mig det? - Jim Swarthout?
Ja.
- Ursäkta mig. Vem är du nu igen? - Friedas chef.
- Vem är Frieda? - Min sekreterare.
jag visste knarkarkompisarna väntade på stranden,
men jag behövde hämta mig, ta en öl och byta om.
När jag kom fram till det palatsimiterade hyreshuset,
såg jag den välbekanta röda bilen som tillhör Mr Arnold T Pants, Esquire,
advokat för före detta Mrs Irwin Fletcher.
Dags att använda bakdörren.
Vägran att betala underhåll kan leda till fängelse, Fletch.
- Och inkräktande och lösdriveri? - Jag varken lösdriver eller inkräktar.
Jag valde helt enkelt en lämplig plats att invänta min klients försumliga man.
Jag tycker inte om att diskutera affärer på verandan. Vi går in.
OK. Om du har gummiskor, kan du lämna dem utanför, tack?
Lite en mot en?
Han tvingar fram en foul.
- Du är skyldig Wendy 918 dollar. - Hon behöver det inte.
- Hon har levt med någon i månader. - Jag vet inte vad du syftar på.
Wendy betalar för egen bostad.
- Det är bedrövligt. - Jag förstår din situation.
- Men du kastade ut henne. - Hon hoppade i säng med alla.
- Du skulle ha bevisat det i domstol. - Min advokat var värdelös.
- Instämmer. - Hon låg nog med honom också.
Det kan du ha rätt i.
- Menar du allvar? - Det är gammalt, Fletch.
Du är skyldig oss 918 dollar.
Du. Jag tror våra problem är lösta.
Ed McMahon? Jag vann säkert en miljon dollar.
Ja. "lrwin M Fletcher, du väljer".
Oj då. Jag förlorade igen. Tyvärr.
Detta är inget skämt, Fletch. Om ingen slags betalning görs
måste jag kontakta tidningen och hålla inne din lön.
Det går inte.
Vet du vad...
Kontanter? Jag är imponerad.
Jag träffade min hallick idag.
Öppna rocken. Kom igen, bara en gång. Det är värt det.
1000 dollar. Lägg mellanskillnaden på nästa månad, OK?
- Försvinn nu. - Till nästa gång.
Behåll tio för dig själv. Skaffa dig ett ligg.
Damer och herrar, den som sex gånger valts till NBA.:s mest värdefulle spelare.
Från Los Angeles Lakers, poängrekordhållaren,
Kareem Abdul-jabbar, som kommer från en helt otrolig match.
- Du måste vara stolt. - Definitivt, Chick.
Det var hårt, men jag hade mycket hjälp och vi är nöjda.
- Vad sägs om Fletch? - Vad kan jag säga om Fletch?
Han var fantastisk. Han blockerar, tar de tuffa returerna.
Han gör det vi behöver för att vinna. Han är en stor spelare.
Vi skulle inte klara oss utan honom.
Vi tar en titt. Han är 1,06 och 2,06 med afron, ganska bra dribblare.
De ligger en poäng under i detta läge.
Fletch går in, tar bollen under benet. Vilken fantastisk uppvisning!
0ch Lakers är i ledningen. Var inte det otroligt!
Denna kille från Harlem skapar verkligen uppståndelse.
Fyra miljoner om året, men han förtjänar varje slant.
Se hur han lätt skakar av sig fyra eller fem försvarare.
Fletch. Han är verkligen ett exempel på elegans under tryck.
Det är jag. Se om du har något på Stanwyk från när han bodde i Utah.
Ja. Och kontrollera en mäklare i Provo. Han heter Swarthout.
FETE SAMS HAMBURGARE
- Vad står på? - Stick, Fletch!
Hallå! Vad gör du?
De har tagit Gummy igen.
Du, ta det lugnt. Fletch, detta är dumt.
- Åh, jösses! - Vad gör du? Han är försvarslös.
Jag vet inget om...
- Ta honom. - Vad gör du?
Fletch!
Hallå! Du är verkligen galen.
- Är du OK? - Ja.
Jag mår som en prins.
- De gjorde inget. - Vad snackar du om?
- Jag förstörde rutan. - Du har väl tur eller något.
Det är inte tur. De ville inte ha mig.
De ville ha Gummy.
Två snutar och Gummy...
Kom igen. Slappna av. Jag behöver lite mer tid.
- Jag kan vara något på spåren. - Något på spåren? Bra. Vad?
Jag vill inte förstöra överraskningen. Läs om det imorgon.
Va? Vad vill du?
- Peka inte. Säg något. - Jag behöver Fletch en stund.
- Hon behöver mig. - lnget på Utah eller Jim Swarthout...
Vi måste lägga detta på is just nu.
Klia här. Det är bra.
Kan du ge mig en liten vink?
OK, Frank. Det kan vara några snutar inblandade i allt detta.
Snutar? Det är vad jag faktiskt hittade. Förra månaden. Det har inte sorterats.
- Vad är detta? - Mer snutar.
- Frank, jag måste åka till Utah. - Utah?
Ligger mellan Wyoming och Nevada. Du har sett bilder.
- Och att hitta källan? - Jag har lite idéer.
Kom igen, Frank. Säg ja. Jag köper dig en ny deodorant.
Gå och lös ut en biljett.
- Min hjälte. - lnget att tala om.
Du spelar inte in detta, va?
Nej. Aldrig, aldrig.
Fråga...
Fråga:
varför ber någon mig att döda honom,
och ljuger om att han ligger för döden? Han bad mig döda honom.
Fråga: Gail Stanwyk löser in 3 miljoner av sina aktier
för att köpa en ranch. Varför betala kontant?
Mr Jim Swarthout? Jag heter Igor Stravinski.
Jag skulle vilja köpa en ranchegendom.
Bra, Mr Stravinski. Vad har du tänkt dig?
- Känner du Alan? - Inte direkt.
På klubben pratade folk om den egendom du sålt till honom.
Tre miljoner lät som ett bra pris.
Det menar du inte? Ja, i så fall har jag blivit felinformerad.
Ursäkta dig? Ja... Hör på.
Jag skulle vilja träffa dig i alla fall. Är det OK?
- När passar bra för dig? - Jo,
jag ska just stänga och gå för dagen.
- Vad sägs om omedelbart på morgonen? - Omedelbart på morgonen. Hejdå.
Hallå? Någon hemma?
Hallå där, kompis. Vad heter du? Fluff? Fifi?
Ingen fara.
Stygg hund.
GARANTERAD LAGFART
Sitt.
TRE TUSEN
Stanna.
Hundar!
Kom igen, le. Säg "rått kött".
Titta. Försvarslösa barn.
Världens äldsta trick.
Främlingar i natten
Byte av kläder
Främlingar i mina byxor
Sökande fingrar...
Överraskning!
Polis! Benen brett isär!
- Har du en pistol, skitstövel? - Snuten har en. Låna hans.
- Vad har vi här? - Min manlighet.
Åh, en skojare.
- Vad har vi här? - Ser ut som heroin, Gene.
- Hallå där. Du planterade det. - Vad sa du?
- Vill ni säga mig mina rättigheter? - Du har rätt att tiga.
Du har rätt att få ansiktet insparkat av mig,
- och ballarna mosade av honom. - Jag avstår från rättigheterna.
- Vad är anklagelsen? - Narkotikainnehav.
- Polischefen vill se honom. - Du kommer att gilla Karlin.
- Han är en trevlig man. - Jaså?
Ja, efter han erkänt sin läggning.
Ta bild på honom medan ansiktet syns.
Skada mig inte. Du skadade mig.
- Slå honom en signal. - Kom in.
Här är han, polischefen.
Ta det lugnt. Ett ögonblick bara.
Dekorerade du kontoret själv eller hjälpte fru Polischefen till?
Så... vad heter du?
- Fletch. - Hela namnet?
Fletch. F Fletch.
Jag förstår. Och vad har du för yrke, Mr Fletch?
Jag är en fåraherde.
Kan ni lämna oss ensamma en stund?
Kan inte ni killar gå ner till gymmet och pumpa varandra?
Varför gör du detta, Mr Fletch?
Jag gillar män. Jag gillar hårda tag.
Jag gillar dig.
För någon som tagits med en påse heroin...
- Den planterades på mig. - Du kan få fem år, kanske tio.
Nu, är det vad du vill, Jane Doe?
Din redaktör ringde mig för att höra om saker du tänkt skriva
angående polisens inblandning i narkotikahandel.
Jag håller på att rensa stranden.
Jag behöver inte någon skitig Woodward och Bernstein
som kommer i vägen för mina män.
Dina män kan vara inblandade. Jag tycker det borde intressera dig.
Idiot!
Helt utom protokollet, OK?
Visst.
Jag har stranden full av infiltratörer.
Men om du kommer och nosar omkring blir skurkarna försiktigare.
Det gör mitt jobb svårare.
Och du, om du skriver din artikel den här veckan,
kanske någon av mina män blir dödad.
Och jag kan inte tillåta det, Mr Fletch.
- Fattar du? - Ja.
Jag förstår.
Jag har en deadline att möta.
Du heter Karlin med K, eller hur?
Idiot!
Gå tillbaka till stranden och du hinner inte ångra det!
Förstått?
- Du och Tommy Lasorda. - Ja.
Jag hatar Tommy Lasorda.
Hallå!
Jag tar hand om honom nu.
Jag sköter det nu.
Du kan inte hålla mig kvar här.
Kanske jag inte vill hålla dig kvar. Jag kanske ska skjuta huvudet av dig.
Jag är ingen advokat, men jag tror det är olagligt.
Nej. Efter att jag skjutit dig sticker jag mig själv i armen
och sen lägger jag kniven i din döda hand. Självförsvar.
Vi gör det inte så ofta längre, men på den gamla goda tiden...
- Du menar allvar. - Fråga vem som helst.
Kan jag fråga någon nu?
Kan jag ringa min mamma och säga att jag älskar henne?
Troligen inte.
Jag är en reporter. Du kan inte bara skjuta en reporter.
Hur ska du ha det, Fletch?
OK.
Jag hatar stranden i alla fall. Detta är inte ens min artikel.
Jag har en deadline på min serie om vadslagning i Himalaya.
En oviktig artikel, men du har säkert läst den.
Jag kan se att du har allt under kontroll där nere och... det är din strand.
- Kom ut nu. Kom igen. - Får jag? Tack.
- Hur kunde du ringa honom? - Fletch, förlåt mig.
Vet du hur nära döden jag var?
Det är förfärligt.
Han siktade på mig med en pistol i en cell och han hade en kniv!
Han hotade att döda mig, Frank.
- Jösses. Det är förfärligt. - Han skulle ha skjutit mig.
Otroligt.
- Du tror mig inte, va? - Nej.
- Han tror jag hittar på. - Otroligt.
Jag behöver din artikel imorgon.
- Du tror väl mig? - Ja, det gör jag.
Inga ogrundade anklagelser om knarklangande snutar,
inga paranoida struntfantasier om mordiska polischefer.
Ge mig något jag kan trycka.
Tryck detta.
Samma här.
Vänta. Akta dig. Du är på tunn is, Larry.
Det var dags att åka till Boyd Aviation
och ta reda på vad Stanwyk gjorde med planet.
jag spenderade. jag lade ner 40 cent på ett par löständer.
Hallå. Är du killen från Ajax?
- Jajamän. - Fint.
Jag trodde du skulle ta med åttan.
Jag är övervakaren. Jag tar inget med mig.
- Så vem kommer med grejorna? Freddie? - Ja, Freddie.
Du skulle vara här för över en timme sen.
Trafiken var bedrövlig, du vet.
En dyngspridare välte på Santa Ana.
En bedrövlig syn. Ni skulle se mina skor.
- Stanwyks baby, va? - Ja.
- Ser välanvänd ut. - Till Utah och tillbaka på helgerna.
Det menar du inte?
Är han mormon, eller?
Jag tror inte han sjunger mycket med tabernakelkören.
Cheferna lever hårt. Förstår du?
Visst gör jag.
Det är en fin vinge. Jag älskar formen.
- Du, gör oss en tjänst. - Jag heter Liddy. Gordon Liddy.
Titta på den sjunde Fetzerventilen. Jag tror den börjar köra fast.
- Troligen fuktigheten. - Den var rolig.
Nej, jag tror det är förbigångsledningen.
Det kan nog vara den. Kanske jag borde titta på den.
Gordo.
Här bak?
Säg inte till mig vad jag ska göra.
Jag kollar bara bagaget. Någon borde tvätta rutorna.
Det finns en massa skit på dem. Titta.
- Använder ni mycket bränsle till Utah? - Det är vad jag alltid sagt.
Räcker till Sydamerika och hem igen.
Sydamerika och hem igen?
- Menar du inte? - Ja. Men jag skojar alltid om det.
Jag säger "Vad gör du där uppe? Kör du lite stuntflygning, eller?"
- Vad säger han då? - Du vet, han säger inget.
Han ser bara på mig så där. Du vet hur han tittar.
Ja, han ger honom den där blicken.
Jo, visst. Han är chefen.
Låt mig se på den där Fetzern nu.
- Gord? - Ja, jag vet var den är.
Jag tittar bara uppifrån och...
Vad tror du? Det är förbigångsledningen, va?
- Det är nog förbigångsledningen, ja. - Det sa jag ju.
Jag kommer att behöva en plattång och en uppsättning kullager, storlek 30.
- Va? - Ja.
Vet du vad, jag går till min bil.
Om Fred kommer kan du be honom börja utan mig.
Vad i helvete ska du ha kullager till?
Kom igen, killar. Det är så enkelt. Kanske ni behöver en repetitionskurs.
Hallå!
Allt är kullager nuförtiden.
Förbered den där Fetzerventilen med lite universalolja och gasväv.
Och jag behöver tio liter frostskyddsmedel, helst Prestone.
Nej... Nej, bättre med Quaker State.
Och tvätta rutorna. De är himla smutsiga.
- Hej. Var är Mrs Stanwyk? - I sin badhytt señor.
Ja. Det är hytt sex, va?
Hytt ett. Något att äta eller dricka, señor?
- Ja, det skulle vara fint. - På Underhills konto?
Ja, det stämmer. Har ni någon kaviar?
Si, señor. Beluga. Men den kostar 80 per portion.
Då tar jag nog bara två portioner. Hur är hummern?
- Jag rekommenderar den. - Bra. Det blir bra.
Ta med två flaskor Dom Perignon till hytt ett.
- Mycket bra, señor. - Och lägg till 30 dollar till dig själv.
Detta är ett mycket fint ställe.
- Vem är det? - Det är John.
John vem?
Det är John. John...
- Jag kommer inte ihåg. - John Coxstolsin?
Hej.
Jag hoppades du skulle säga det.
Jag kom just ut ur duschen.
Ja. Kan jag låna din handduk en stund?
Min bil körde just på en vattenbuffel.
Trevligt ställe du har här.
Jag är förvånad att se dig. Vad gör du här?
- Jag beställde lunch. - Du beställde den här?
Jag visste att det var här min mun skulle vara.
Jag borde byta.
Nej. Var samma underbara person som du är.
Jag menar klä på mig.
Nej, känn dig som hemma. Är du alltid så framåt?
Bara med våta gifta kvinnor.
Din tur att öppna dörren.
Mycket bra, mina herrar. Kom in.
Så där. Den här vägen.
Här inne. Det blir bra.
- Det är mycket fint. - Vill du att jag dukar?
Nej, tack. Jag klarar det. Ta 20 dollar var, OK?
Sätt det på Underhill.
- Detta är tjusigt. - Ja! Så där ja.
- Allt detta går på Underhills konto? - Jo, jag räddade hans liv under kriget.
- Var du med i kriget? - Han var det. Jag fick ut honom.
Jag kan inte tro jag gör detta, men det är perfekt.
Låt oss äta.
Jag är mätt.
- Notan, señor. - Tack.
- 400 dollar för lunch? - Din gäst, señor.
Vilken gäst? Vi har inga gäster här idag.
Två flaskor Dom Perignon, 100 dollar styck?
- Jösses! Var är han? - Han är med Mrs Stanwyk, señor.
- Var är hon? - Hytt ett.
- Får jag fråga dig något? - Det beror på frågan.
Mer champagne? Är du fortfarande kär i Alan?
Nej. Jag menar, nej, du kan inte fråga mig om det.
- Fråga något annat. - Varför släppte du in mig?
Därför att jag är uttråkad.
Varför åkte du inte med Alan till Utah?
- Utah botar inte direkt uttråkning. - Det har du rätt i.
Jag har aldrig varit där. Jag borde inte säga så.
- Bor inte hans föräldrar där? - Han träffar dem inte,
- så jag har inte mött dem. - De kommer inte överens?
- Mrs Stanwyk? - Ja?
Ursäkta att jag stör dig. Det är Ted Underhill här.
Tack för en fin stund. Jag... måste härifrån.
Vänta lite. Vad gäller det?
Någon av dina bekanta beställde en 400 dollars lunch på mitt konto.
John. Känner du inte Underhills?
Jag skulle uppskatta att diskutera det med dig.
- Jag var i duschen. - Kan du vänta lite?
- Jag måste på toaletten. - Ja, visst.
- Varför? - Det vore inte rätt för dig att betala.
- En lunch för 400 dollar? - Det är det jag menar. Skandalöst.
- På tok för mycket. - Jag täcker det.
Vänta. Du kan inte gå så där. Han kanske ser dig. Vänta.
Du verkar ha samma storlek som Alan. Sätt på dig den här.
- Fin kostym. - Återlämna den bara.
Några andra överraskningar?
Ja.
Jag heter inte John... Cocktosin.
Och jag var inte på ditt bröllop.
- Vem är du? - Jag heter lrwin Fletcher.
Jag skriver en tidningskolumn under namnet Jane Doe.
- Och det är inte i matsektionen. - Och?
Och...
Din man lejde mig för att döda honom.
Mrs Stanwyk!
- Mrs Stanwyk! - Vänta lite.
Nog med överraskningar. Vad snackar du om?
Sitt ner.
Din man sa att han var döende av cancer. Är det sant?
Nej, det är inte sant.
Den ranch du trodde du köpte i Utah?
Inte sant.
Han är en skurk, Gail. Han är inblandad i något stort och skumt.
- Känner du någon Jim Swarthout? - Ja. Han som sålde oss ranchen.
Fel. Han sålde dig 3000 dollar snårskog.
- Jag såg lagfarten. - Du såg en förfalskning.
Här är den riktiga lagfarten. Se, där är Swarthouts namn.
Om detta gick att läsa skulle du se vad jag menar.
Titta. Här är den hund som försökte bita mig.
Här är motellet jag bodde på, min bil - hunden försökte bita den.
- Här är mormonernas tabernakel... - Sluta. Sluta.
Han har berättat en hel del. Hittills har inget varit sant.
- Ledsen att jag måste säga detta. - Mrs Stanwyk!
Vänta. Vänta lite bara!
- Jag ska ringa min far. Han vet... - Nej, du kan inte det.
Jag vet att du inte vet något om mig,
men du måste lita på mig.
Ge mig 24 timmar.
Mrs Stanwyk!
Är du en Laker-supporter?
Nej.
- Jag kommer. Vänta lite. - Jag ska ta dig på en match.
Mrs Stanwyk!
Beklagar. Tack. Hejdå.
- Vänta. Vad snackar du om? - Jag vill ta dig på en Laker-match.
- Om du behöver mig, ring tidningen. - Vad gör jag under de 24 timmarna?
- Var naturlig. - Jag var rädd du skulle säga det.
Jösses. Vad gör han med polischefen?
Att "Benmärgscancer" och polischefen har något ihop kan hamna på förstasidan.
Men utan bevis hamnar det inte ens under kontaktannonserna.
jag måste fortsätta gräva... utan spade.
Smogkontroll. Har du testat utsläppen? Fluorkarboner? Ozon?
- Nej, sir. - Låt oss ta reda på det.
Vad tycker du?
Luktar ganska bra.
Det är han.
Enhet 12 förföljer.
Varför tar du inte en lur? Luta dig bara tillbaka och njut.
Försök att andas genom näsan.
Jag tuggar alltid tuggummi. Filtrerar bort föroreningarna.
Jösses!
Fast du har galler som skyddar mot ozon.
Jag måste få upp bilen i 150 för att testa fluorkarbonnivån.
Tänk inte på hastighetsbegränsningen. Vi har poliseskort.
- Är du polis? - Så vitt du vet.
Tänker du haffa mig för bilstöld?
- Stal du bilen? - Ja, det gjorde jag.
Jag vet inte om det är ett brott längre. Det har varit många ändringar i lagen.
- Stanna bilen. - Du, se upp för lastbilen!
Det är bara en lek jag leker med mina vänner, liksom kurragömma.
De älskar det.
Vilken dag. Måste vara en klass två häromkring.
Ligga lite i suget och... Där är Fred. Kommer inte han att bli överraskad?
Hörde du inte? Jag sa stanna bilen vid...
- Har du körkort? - Jag tog det inte med mig.
- Har du det? - Nej.
- Stanna bilen, kompis. - Hej, Freddie. Hur är din herpes?
- Stanna bilen! - Jag stannade förut.
- Jag ska stanna senare. - Stanna bilen!
Det räcker! Lämna in motorcykeln på nästa station.
Du är en skam för polisen!
Gratulerar. Du klarade provet.
Kan jag använda din vänstra hand, tack? Mina män kommer strax.
Thelma Noble,
Ellis Lee Hearford,
Lee Weaver och Harold Osley.
Jag ska presentera våra vänner på podiet,
så vänta med applåden tills jag är klar.
- Till vänster... - Mer kaffe? Så där.
Selby Desner, Barbara Waltel,
Walter Smith, Martha Sterling och Paul Fleming.
Och till höger, Michael Kenyon,
Olivia G Williams, Otto Bailey,
Bea Dorfman, och nu,
uppfinnaren av invändiga bussningar,
vår egen och mycket älskade ledare,
en man som inte behöver presenteras...
Tack så mycket. Tack. Jag kunde inte vänta.
Det var en trevlig inledning och jag är mycket glad över att vara här idag.
Det har varit en underbar ceremoni för allas vår Fred "Dorf" Dorfman.
Vem är han?
Många av er vet inte att Fred var nära döden nyligen,
och han skämdes inte för att medge att han hade haft syfilis och...
tack gode Gud att han fick det stoppat i tid.
Jag måste säga att det krävs mycket för någon att...
att säga var han fick det från och hur han fick det.
Men se på honom idag. Fred, du ser strålande ut.
Näsan är normal igen, ansiktet har fått tillbaka formen,
han dreglar inte längre.
Och hatten av för Marge, hans fru.
De två eller tre veckor hon låg på Trembling Hills har betalat sig.
Ingen mer alkohol eller lugnande medel för henne.
Men det finns så mycket annat om Fred,
saker som kanske många av er redan vet.
Sammy, du tänker inte sjunga för oss, va?
Visste ni att Fred tillbringade mycket tid i sitt liv
åt att hedra ett yrke som till stor del är obesjunget häromkring.
Några av dem finns här. Yrket är upprätthållande av lagen.
Jag vet att Fred känner det så - alltför ofta låser sig våra känslor,
vi känner oss generade över att faktiskt röra vid en polisman.
Men de är människor, eller hur? Res er upp och ge dem en klapp i ryggen.
Kom igen. Skaka hand med någon av dessa män i uniform.
Krama om en polis. Ja! Kom igen. Jag sa det. Ja! En underbar känsla.
Jag är så stolt ikväll.
Polisen! Hipp, hipp, hurra!
Hipp, hipp, hurra!
Mr Stanwyk, du är definitivt bokad på Pan Am flygning 441
till Rio de Janeiro imorgon kväll, klockan elva, första klass.
- Perfekt. Tack. - Du bekräftade igen i morse.
Ja, det gjorde jag. Jag är noga med detaljer.
Jag hoppas ingen sitter bredvid mig.
Jag reser alltid första klass och tar båda platserna.
Jag jobbar med broar, brobyggen.
Dessa ritningar tar upp mycket plats.
- Det finns någon bokad bredvid dig. - Gud... Tusan också!
Vem är det? Mr Sinlinden?
Nej, namnet är Cavanaugh.
Cavanaugh? Är det Morris eller Pierre?
Sally Ann Cavanaugh.
Sally Ann? Underbart.
Du köpte biljetten för Miss Cavanaugh.
Det betyder inte att jag vill hon ska sitta bredvid mig, eller hur?
Jag beklagar, flygningen är fullbokad. Hon ansluter från Provo.
Ja, ja.
Provo, Spanien?
- Utah. - Utah?
Hör på, Frank, ge mig ingen skit om strandartikeln.
- Jag är på flygplatsen. - Flygplatsen?
Jag har två dussin snutar efter mig.
Jag kan inte gå hem, inte till kontoret. Jag är en man utan land.
Om snutarna verkligen är efter dig, kom hit. Du klarar dig.
Jag kan inte ens komma in genom dörren. Hör här, jag åker till Utah.
Om du åker till Utah, stanna där.
Jag ger artikeln till en riktig reporter.
Frank, artikeln är Utah. Lita på mig.
Åk du till Utah. Visst, visst, visst.
Om jag inte har artikeln klockan halv tolv har du inget jobb.
VÄLJ DET PRIS PÅ TVÅ MILJONER DOLLAR SOM DU FÖREDRAR - OMEDELBART
Vem i helvete är du?
Upp!
Jag är uppe.
- Dörren var olåst. - Låset är trasigt.
Ja, då så.
Jag arbetar för hyresvärden. Han bad mig hålla ögonen på stället.
- Ja, jag lovordar hans val. - Va?
Jag lovordar hans val.
- Jag skulle träffa Mrs Cavanaugh. - Vem är du?
Jag är Don Corleone, Mrs Cavanaughs kusin.
- Vet du var hon är? - Hon flyttade.
Flyttade?
Jag pratade med henne förra veckan. Hon sa inget om det.
- Hon har flyttat. - Så du säger hon har flyttat?
- I morse. - I morse?
Gud! Vi som hade så mycket att prata om.
Moe Green har lämnat Tropicana nu. Mina söner Mike och Fredo tar över.
Vad ville du ha under sängen?
Jag måste använda min auktoritet. Jag ville inte det.
Jag jobbar för madrasspolisen. Denna madrass saknar märkning.
Jag måste ta dig till stationen. Ge mig vapnet.
Jag ringer snutarna. Detta är något för snutarna.
- Kom igen. Jag är hennes kusin. - Säg det till snutarna.
Visst.
Om du vill ringa snutarna, ring snutarna.
Men knyt skosnörena först.
Tack så mycket.
Vad händer? Jag har en otrolig artikel här.
- Utmärkt. Vad kan jag göra? - Skriv ner detta. Sally Ann Cavanaugh.
Sally Ann Cavanaugh.
Kontrollera varje hotell i LA. Börja nära flygplatsen.
Han ska lämna landet med henne imorgon kväll.
Jag älskar din kropp, Larry.
God eftermiddag.
Hejsan.
De borde återkalla de där. Man kör på ett gupp och bakrutan exploderar.
- Är du Mr Marvin Stanwyk? - Ja.
Hej. Harry S Truman från Casewells försäkringar.
Harry S Truman?
Mina föräldrar beundrade presidenten.
- Fint, va? Han var en bra man. - Visst var han.
- Han visade japanerna ett och annat. - Han släppte en stor en.
Han släppte två stora på dem. Han var en kämpe.
- Ja. - Arbetar du med försäkringar, Harry?
- Just det. - Ja, jag har full täckning.
Det tvivlar jag inte på, Mr Stanwyk.
Mitt företag försäkrar dem som tecknat en försäkring åt Alan Stanwyk,
- som jag förstår är din son. - Ja, det är han.
- Mr Truman, träffa min fru, Velma. - Trevligt.
- Trevligt att träffas. - Kom hit och sätt dig.
- Ta ett glas lemonad. - Tack.
Velma gör en fantastisk lemonad.
Men det är förstås svårt att hålla den kall en sån här dag.
Var är du ifrån, Harry?
Jag är från Kalifornien.
San Berdoo.
Ja. Utah är en del av min rutt.
Ni har väl inget emot att jag ställer några frågor?
- Kör på. - Tack så mycket.
Jag ska bara börja med ett par rutinfrågor.
Du och din fru är för närvarande vid liv, eller hur?
- Harry, om det är... - Det är bara reglementet.
Så, du, Marvin, och din fru som heter Velma
är föräldrar till Alan Stanwyk,
från Beverly Hills, vice VD för Boyd Aviation.
- Stämmer. - Stämmer.
Och när såg ni Alan senast?
- För tio dagar sen. - Tio dagar sen?
Ja, han kommer på besök ungefär var tredje vecka.
Så trevligt.
- Hur länge har han gjort det? - Sen han flyttade till LA.
Ni får ursäkta om jag verkar lite personlig här, men...
Jag vet inte hur jag ska säga det. Vi har förstått att
det finns en ung dam här i Provo som Alan träffar.
- Vad har det att göra med försäkring? - Detta är en omfattande försäkring.
Du kan glömma det där med damer.
Alan är en mycket kärleksfull äkta man.
- Han älskar sin fru. - Vem?
Hans fru.
Har ni träffat henne?
Visst har vi det. Han tar henne med sig.
Har Alan nånsin nämnt namnet Sally Ann Cavanaugh?
Har han?
Vad i helvete har det tagit åt dig?
- Det har han alltså? - Naturligtvis har han.
Det är hans fru.
Självklart. Hans frus namn är alltså Sally Ann Cavanaugh.
Riktigt söt är hon.
Ni har möjligen inte någon bild på Alan och hans fru?
Visst. Vi har massor av bilder. Jag ska hämta några.
Utmärkt. Är de fortfarande gifta, Alan och Sally Ann?
- Ja, det är de. - Hur länge har de varit gifta?
Sedan innan han flyttade till LA.
- Åtta år i april. - Den blir tyngre för varje år.
Så där. Där. Här är den.
- Den är det. - Åh, milda makter.
- Hon är fin, eller hur? - Är hon inte söt?
Kan jag få låna det här kortet ett tag?
Jag lovar skicka tillbaka det. Rutinsak. Aktuarien...
Det gör inget. Vi har många fler. Vill du se mottagningen?
- Nej, tack. Jag försöker sluta. - Vad sägs om Marvins sextiofemårsdag?
- Det är ett kort på mig där... - Minns du hur mycket du drack?
Är detta Alan? Skitstövel! Otroligt!
Det är Alan. Och det är bigami.
- Hur länge har de varit gifta? - I åtta år.
- Vem är hon? - Jag vet inte, Gail.
Jag tror det är Alans ungdomskärlek.
Hon heter Sally Ann eller nåt.
Alan har haft många hemligheter på sista tiden.
- Jag ringer polisen. - Nej, gör inte det.
- Då ringer jag min far. - Ge mig en dag till. Bara en.
Varför det? Varför? Kan du tänka dig hur förödmjukande det är?
Ja, det kan jag. Det kan jag verkligen.
Kommer du ihåg vad jag sa? Imorgon går du till klubben.
Du håller dig borta från huset. Jag tar hand om honom.
Hon ser ut som ett fnask. Titta. Kan du älska någon som ser ut så?
Vad snackar du om? Naturligtvis inte.
Fem... kanske högst tio minuter.
Lustigt.
Jag vet. Du... kan vi inte slappna av och lägga oss ner,
så berättar jag allt.
Detta är verkligen en bra tidpunkt att stöta på mig.
- Gum? - Vem? Va?
Gum, det är jag.
- Fletch. Är det du? - Tyst. Säg inte mitt namn.
Tyst. Se inte på mig. Lägg dig ner. Jag måste prata med dig.
OK. Om vad då?
Det är snutar överallt. De är efter mig.
- Va? Du menar de två surfarna? - Ligg ner bara.
- Peka inte. Ligg ner bara. - Visst.
- Varför är de efter dig? - Därför att jag är en reporter,
och jag ska sätta dit polischef Karlin som huvudkällan för droger på stranden.
Ner med dig.
Fete Sam har gått med på att vittna.
Vad menar du?
Han säger att han fick drogerna och du skötte försäljningen.
Han sa vad då?
Fletch, han ljuger. Jag lovar. Jag sålde inget, kompis.
Tro mig. Jag tog bara drogerna från polischefen till Sam.
- Visst, Gum. - Jag lovar, polarn. lnget annat.
20 år, Gum. 20 år i fängelse, såvida du inte vill kvittra.
Du ger mig inte mycket val, antar jag.
- Fletch, är du OK? - Ingen fara. Dessa kläder.
Jag har en annan fråga till dig. Var får polischefen drogerna från?
- Jag vet inte. - Ha det så trevligt.
- Böj dig inte fram för att ta upp tvålen. - Fletch. OK.
Det är någonstans i Sydamerika.
- Får jag sitta här? - Fletch?
- Fletch. - Du känner mig inte, Sam.
- Nöjet är helt på min sida. - Jag är en reporter, Sam.
Jag ska avslöja drogtrafiken häromkring.
Gummy blir åklagarens vittne. Jag har bevis mot polischefen.
- Ska du sätta dit polischefen? - Jag ska sätta dit honom.
Jag kan behöva din hjälp.
Jag är en slav till den skitstöveln.
Han satte dit mig, tredje gången.
Han sa: sälja åt honom eller 15 år.
- Allt jag får är gratis knark. - Du får ingen del av kakan?
Nej. Gratis knark, det är allt.
Albert Einsteins panna. En lotterivinst.
Ursäkta mig. Vänta där borta.
Fletch?
- Vad står på? - Jag slutar.
- Vilka är de? - Fete Sam och Gummy.
Här är vittnesmålen som utpekar polischef Karlin
som den ledande drogkungen ända upp till Oxnard.
Jag vill att de får beskydd på tidningens bekostnad. OK, Frank?
- Gör det bekvämt för er. - Detta är underbart. Detta är...
Jag sticker. Du trodde inte på mig.
- Jag var nervös. Kom igen. - Glöm det. Jag skriver artikeln.
Vänta med de sista två styckena till klockan tio.
- Vill du ha en ursäkt? - Du skulle sparka mig, eller hur?
- Nej. Inte direkt. - Inte direkt?
Jag var upprörd. Du vet...
OK.
Jesus, jag är trött på detta ställe.
Jag ska provspela för Lakers. De behöver en bra forward.
Detta är en otrolig artikel.
- Tack. - Vad gäller dessa killar...
Ingen fara. Du har inget värdefullt där, Vicki Morgan-band eller något?
God kväll.
Jag gillar klädseln. Tog du med dig de 50 000 och biljetterna?
Självklart.
Du glömde gummihandskarna.
Du planerade att döda mig, eller hur?
- Du fattar snabbt, Mr Nugent. - Det är en ganska ovänlig sak att göra.
Du skulle döda mig. Jag såg det helt enkelt som självförsvar.
Var nu så snäll och lägg ditt pass på mitt skrivbord...
Du har på dig min kostym. Var fick du den?
Var fick du min kostym, Mr Nugent?
Jag heter Fletcher. Jag är tidningsreporter.
- Jag skriver under namnet Jane Doe. - Vad i helvete är detta?
- Läs detta. - Jag har inte tid med det.
lnget skitsnack! Kom ner och läs det. Jag ska ingenstans.
Om inte mitt folk hör av mig skickas brevet vid midnatt.
"Käre Mr Boyd, Alan Stanwyk mördade mig ikväll."
"De förkolnade resterna som hittades i Jaguaren är mina, inte hans."
"Mr Stanwyk, har med mitt namn och pass tagit Pan Am, flygning 306."
- "Han avser att slå sig ner..." - Ganska saftigt.
Fortsätt läsa.
"..med sin lagliga fru, tidigare Sally Ann Cavanaugh."
Sluta inte, Alan.
- Frugan. - Vad gör du här?
Jag vet redan det mesta. Jag vill bara höra resten från dig.
Han läser inte min text så bra. Låt mig göra det.
"Sally Ann och Alan gifte sig för åtta år sen."
"De skilde sig aldrig, så Stanwyk är bigamist, även i Utah."
"Stanwyk har med sig tre miljoner i kontanter,
från Gail Stanwyks försäljning av aktier i Boyd Aviation."
Det är sant, eller hur?
"Sally Ann kan bekräfta detta när polisen hämtar henne på Marriott."
"Förresten, Alan är en stor drogsmugglare,
men du kan läsa allt om det i tidningen imorgon."
"Vänliga hälsningar, I.M. Fletcher. PS. Ha en trevlig dag."
Bravo, Mr Fletcher. Bravo.
Vad som avslöjade det för mig var något din fru sa medan vi låg i sängen.
Och vad var det?
Egendomligt nog sa hon att vi var ungefär lika stora.
Från midjan och upp, antar jag.
Sen räknade jag ut det. Du skjuter mig, slänger mig i bilen och tänder på.
- Skit samma. Samma benstruktur. - Din skitstövel.
Men jag är ingen dum skitstövel.
Jag var redan beredd att begå ett mord.
Vad får dig att tro att jag inte kan begå två, va?
- Oj då. - "Oj då"? Säg inte "Oj då".
När artikeln publiceras sitter jag på stranden.
Och utlämning från Sydamerika är mycket komplicerat.
Det är säkert mer komplicerat för två mord.
Är den laddad?
Om du skjuter mig förlorar du alla humanitära utmärkelser.
- Så kan det gå, Hopalong. - God kväll, allihop.
Tack gode Gud. Polisen.
Vad i helvete gör du här?
Lägg ner pistolen, Alan. Jag klarar dem.
Jag trodde du hade allt uträknat. Snyggt jobbat, lrwin.
Kalla mig inte lrwin.
Fete Sam lämnade stranden idag. Det gjorde Gummy också.
Det slog mig att det händer saker som jag borde vara medveten om.
Jag sa att jag ska ta hand om detta. Gå hem. Jag ringer dig imorgon.
Från utlandet? Jag råkade höra något om Sydamerika och utlämning.
- Jerry... - Du tar väl inte med dig de 800 000
som du fick för nästa laddning?
Ni två har mycket att prata om. Vi ska se de sista minuterna av Dynastin.
Jerry, kom igen. Lita på mig!
Jag har ett säkert sätt att göra mig av med honom.
Så jag hamnar på förstasidan medan du ligger och solar dig!
Med dina pengar.
- Nästa ska bli ännu roligare. - Kom igen. Gör min dag.
Tack.
Detta är befängt. "En Bob Haldeman- peruk, en gorillakostym..."
- Det är en gibbonkostym. - "Tennisshorts, läderskor..."
- Affärer. Frank, jag hatar tennis. - "Löständer"?
Frank, allt är affärer. Bara affärer.
"Nunneklädnad, sex tuber Crazy Glue."
- Personligt. - Ta det från löneförhöjningen.
Du får ingen löneförhöjning. Kom igen.
Jag trodde åklagaren behövde biljetterna som bevis.
- Inte nödvändigtvis. - Inte nödvändigtvis?
Larry!
I ett domslut mot en viss Fishbine,
har en man som hotats med kremering i en annan mans kostym
rätt till 10 000 dollar i flygbiljetter.
Det är ett skumt domslut, men mycket viktigt... för mig.
Varför inte bara säga att du vill jag åker till Rio med dig?
Ja, det är... det är en annan synpunkt.
Men vi har inte haft någon träff.
- Första träffen är en Laker-match. - Jag vill inte gå på någon Laker-match.
Jag tycker inte om basketboll.
Du förstår det inte. Du har inte lärt dig grunderna.
- Plocka och rulla. - Låter som någon sorts snabbmat.
- Omvändning. - Det har jag gjort.
Det har du säkert, ditt rivjärn.
Rättsläkaren förklarade Stanwyk död eller extremt avdomnad,
och polischef Karlin kommer att få 20 år på kåken.
jag beslutade att följa med Gail till Rio och hjälpa henne med sorgen.
jag förklarade basket för henne, men hon verkade inte förstå.
- Fletch? - Kalla mig lrwin.
Varför studsar de bollen hela tiden? Verkar inte det lite barnsligt?
Jo, men det kallas dribbling.
- Dribbling? - Om de inte studsar bollen
- kallas det för stegfel. - Stegfel?
Ja, så kallas det.
Gail var hopplös på basket. Men vi hade vår egen version av en mot en,
och hon tyckte jag var modigast i världen, vilket jag är.
jag satte upp allt på Mr Underhills American Express-kort.
Vill du ha numret?